Tidligere i Grey's Anatomy:
- Fortalte Thatch at jeg går fra ham. - Du gikk fra Thatcher, Ellis.
- Kan du... - Jeg jobber, Thatch.
Thatch?
Ser jeg ut som faren til Meredith?
Hvorfor slåss du ikke for oss? Hvorfor prøvde du ikke hardere?
Jeg møtte faren min for første gang på 20 år.
Jeg lå med George.
Kan vi gå tilbake til alt som det var, vær så snill?
Jeg vet ikke hvordan man går tilbake.
En eller annen gang må du snakke til meg.
Vil du se noe kult?
Ja!
En god basketballkamp kan få oss alle engasjert.
Kamper handler om æren, smerten og kampreferatet.
Og så er det de mer enslige spillene.
Strikker hun?
De vi spiller helt alene.
Vet du, som en venn må jeg si deg at du ser litt rar ut.
Jeg strikker en genser.
Du strikker. I en bar. Du skremmer kundene.
- Kom igjen, ta en drink. - Jeg kan ikke drikke. Jeg er i sølibat.
Du mener avholdende? Hun mener avholdende.
Nei. Sølibat.
Jeg praktiserer sølibat. Drikking går ikke sammen med sølibat
for det får alt og alle til å virke porno.
Så blir hodet mitt tåkete, og det neste jeg vet er jeg naken.
Poenget mitt er, jeg er sølibat, og strikking er bra for fingernemheten,
så jeg strikker en genser.
Du, sølibat?
- Jeg tror det ikke. - Ingen flere menn.
Ingen flere menn? Virkelig? Du?
Og jeg spør fordi vi er venner.
Alle menn jeg møter viser seg å være gift.
- Au. - Beklager. Eller Mark.
- Jeg går bort dit nå. - Beklager.
Eller husker du det fryktelige jeg gjorde? Husker du George?
- Du strikker en genser. - Ja.
De sosiale spillene, tankelekene, vi bruker dem for å få tiden til å gå.
Gjøre livet mer interessant.
Distrahere oss fra det som virkelig foregår.
Han er ikke George lenger. Han er ødelagt George.
Først kutter han håret. Så begynner han å gå ut med denne Callie.
Det er ikke et navn. Callie.
Hvem er hun uansett? Jeg er hans beste venn.
- Ikke at han snakker med meg lenger. - Trippel ordverdi. 69 poeng.
Jeg slår deg ned i støvlene.
- Følg med. Hva gjør du? - Jeg strikker en genser.
Faktisk, Meredith, min venn som ødela George, hun strikker genseren.
Strikker ikke egentlig genseren, for hun kan ikke strikke.
Jeg vil at hun skal tro det, for vi avla et sølibatløfte,
så hun erstatter sex med strikking, så jeg strikker deler av genseren hennes
så jeg kan bytte dem ut med hennes, så hun kan tro at hun strikker,
for hvis noen trenger å være sølibat, er det Meredith,
for hun ødela George. Ikke sant?
- Avla du et sølibatløfte? - Ja.
Hvordan skal jeg få deg til sengs hvis du er sølibat?
Det er upassende. Jeg er legen din.
Vet du hva som er upassende?
Å love seksuelle tjenester til pasienten for å få ham til å leve, og så bakke ut.
Denny Duquette! Jeg har aldri lovet...
I hodet mitt så. I hodet mitt holdt du det du lovet.
Vel...
Ta det med ro.
Du var ikke så god.
Vet du hva? Jeg var grei.
Jeg lot deg vinne. For du er "Herr Syk Trenger Nytt Organ."
Men for den kommentaren, skal jeg knuse deg.
Ja, jeg skal... La du ned "bestige", Denny?
Det er de av oss som liker å spille. Alle spill.
Og det er de av oss som liker å spille... litt for mye.
OK, katastrofal FEMA-direktør.
Nei.
- Bæsj er? - Brunt. Bæsj er brunt! Michael Brown!
- Ja! - Tid!
Ja, takk.
- Imponerende. - Takk.
"Bæsj er"?
- Vi tenker likt. - Kan ikke tro du er stolt over det.
Skal du åpne den før tiden?
Det er strategi.
- Det er et spill. - Vet det.
Du virker intens og vi har det gøy.
Jeg har det gøy. La oss gjøre dette.
Klare?
Gå!
Blond Ambition-turneen.
Blond Ambition-turneen!
Vogue!
Kødder du? Hun er blond! Hun er ambisiøs!
Hun er ambisiøs! Og med turneen! Og vogueingen!
Se på meg!
Ti still! Kjegler!
Blond ambisjon, puppekjegler og vogueing.
Sean Penn!
Tid!
Null poeng for Madonna.
Madonna. Akkurat.
Hvem kjenner ikke Madonna?
- Dårlig taper. - Jeg er ikke dårlig taper.
Og hva om jeg er? Poenget med spill er at det er en vinner. En førsteplass.
Vil du at en nestbest kirurg skal operere deg?
Nei, du vil ha den beste. Og nestbest er middelmådig.
Og å avfinne seg med middelmådighet er, for å være ærlig,
et tegn på selvhat og dårlig arbeidsmoral.
Må få George ut av leiligheten min.
Du kunne ligge med ham og begynne å gråte.
Det er vondt, ydmykende og utrolig slemt,
men det ser ut til å virke.
Bare strikk. Kast ham ut så han kan komme tilbake til oss.
Jeg kan ikke kaste ham ut. Han er valpen til Burke.
Det må være Burkes idé. Jeg må bare få ham til å gjøre det.
Har mye metastatisk sykdom her. Hvordan går vi frem?
Fjerner de endobronkiale metastasene for symptomatisk lindring.
Du har gjort leksene dine.
Mange sene kvelder.
Se her. Metastasene har klebet seg fast til brystveggen hennes.
Hun er gåen.
Synes du ikke det er litt ufølsomt?
- Hun hører meg ikke. - Det vet du ikke.
En god opptreden er en del av jobben.
Sene kvelder fører deg ingen steder. Det må du skjønne.
- God morgen. - Inn til operasjon eller ut?
Går inn. Måtte utsette noe. Doc er syk.
- Hvilke symptomer? - Polydipsi, sløvhet og oppkast.
- Feber eller dehydrering? - Det er uklart.
Jeg vurderte å gi antibiotika og salt.
- Seriøst? - Nei, Addison. Han er en hund.
Jeg tok ham til dyrlegen. De skal observere ham.
- Meredith sjekker ham. - Har en overføring fra Mercy West.
- Venter du til jeg kommer hjem? - Ja.
I dag snakker vi om...
- Ja? - Cristina Yang. Turnuskandidat, kirurgi.
Skal vi snakke om både interne og ekstrakorporeale knuter i dag?
Vi skal trene på alle aspekter av laproskopisk generell kirurgi.
- Først grunnleggende instrument... - Dr Yang.
Sjefslege.
Inkludert apposisjon av vev.
Foreslått tid for...
Følger du kurset?
God oppfriskning. Burde bli morsomt.
Morsomt. Ja.
Hvem melder seg frivilling til vår første...
Dr Yang.
Molly Thompson, 22, 32 uker gravid.
Overført fra Mercy West
da ultralyden diagnostiserte babyen med medfødt mellomgulvsbrokk.
Hallo, Molly. Jeg er dr Addison Shepherd.
Du skal være den beste.
Ikke for å legge noe press på deg,
dette er min yngste med barnebarnet mitt,
så jeg håper virkelig at du er. Den beste, mener jeg.
Du truer på en måte legen. Ikke true legen.
Beklager.
Mannen min sier at jeg ikke må være en sånn løvemor,
for Molly er en voksen kvinne og har sitt eget liv og alt...
brøl.
Det er greit. Jeg takler det. Jeg er den beste.
Du kan fikse dette? Ikke sant?
Vi fører et skop inn i livmoren,
og blåser opp en ballong i babyens luftvei
som burde stimulere lungene til å vokse.
Det blir ikke lett for noen av dere.
Men jeg har hatt gode resultater med denne operasjonen.
Få henne til MRI og gi meg resultatene så fort du kan.
Greit.
Sir? Kan jeg hjelpe deg med å finne noe?
Jobber det en dr Meredith Grey her i dag?
Ja.
Er hun her på sykehuset nå?
Jeg kan få noen til å anrope henne for deg.
Nei. Takk.
Vent! Unnskyld meg, sir.
Er du... Hva heter du?
Thatcher.
- Du er... - Grey. Ja.
- Du er Merediths far. - Ja.
Sikker på at jeg ikke skal anrope henne?
Nei. Beklager. Det er komplisert.
Thatcher, kjære? Vi er her.
Der er du, Susan.
Fortalte du ham? Jeg brølte litt. Klarte ikke å la være.
Jeg visste det.
Unnskyld, jeg er dr O'Malley. Jeg er...
Unnskyld oss. Sjekke datteren vår.
Dr Bailey! Har du en ekstra turnuskandidat?
- Jeg er ledig. - Nei. Jeg sa turnuskandidat.
- Shepherd, se på tavlen. - Hva ser jeg på?
Navnet mitt er ikke der. Det var ikke i går og blir ikke i morgen.
- Gjorde du sjefslegen sint? - Ja.
Jeg fikk en baby. Jeg fødte. Jeg skapte et menneskeliv.
Jeg er en kirurg. Vi gjør ikke det. Han setter meg på mammasporet.
- Han gjør bare ting lettere. - Nei, jeg skifter bleier, tørker spytt,
synger sanger. Jeg er dekket av mamma. Men jeg vil ikke på mammasporet!
- Du friker ut. - Jeg trenger bare en operasjon.
Så i dag er jeg turnuskandidaten din.
Jeg har ikke begynt å frike ut.
Greit. Kom igjen.
Cristina fortalte at George hadde date med ortopedijenta.
Spillkveld. Hun tok ham ikke engang hjem etterpå.
Hintet at hun ville, men så sa at hun ikke kunne. Rart, ikke sant?
George gjorde det helt klart at jeg ikke er i hans liv lenger.
Tror du hun gjemmer noe?
- Hun kunne gjemme noe. - Stevens. Hold denne.
George sa at du ikke liker ortopedi.
Grey? Ta osteotomen og hammeren.
Følg meg.
Ms Carver, dessverre har vi finnet ut at kreften
har metastasert til brystveggen.
Vi fjernet en liten svulst som blokkerte luftveien,
som vil hjelpe deg med pustingen, men det er ingen kur.
Så dette er veiens ende. Er det det du sier? Jeg dør nå?
- Beatrice... - Jeg vil at du skal gå tilbake
og skjære ut alt du kan. Så mye du kan.
Jeg vil ha så mye tid som du kan gi meg, forstår du?
- Dessverre, flere inngrep... - Unnskyld meg.
Mamma, jeg spiser ikke den dritten i kafeteriaen.
Vi må bestille thai-mat,
for jeg sulter og maten her er ekkel.
Jeg skal få sykepleieren til å hente en meny og vi kan ha piknik i sengen.
- Herregud, hvor mange leger har du? - De er ferdige.
Om fem til ti år vil kutting som vi kjenner det, være foreldet.
- Veldig fint, dr Yang. - Takk, sir.
Litt løsere, sjef. Pass på grepet. Der.
- Jeg hermet ikke. - Selvfølgelig ikke, sir.
Jeg er ferdig!
Jeg ble først ferdig. Jeg er ferdig.
- Så, dr Torres... - Hold den rolig, Grey.
Ville du alltid spesialisere i ortopedi?
Ville du alltid være modell?
Grey, jeg mener det. Pass grepet.
Og mannen din? Er han også lege?
Hva prøver du å få vite, dr Stevens?
Historien min? Ekteskapsstatus? Mine mørke små hemmeligheter?
- Jeg er Georges beste venn. - Akkurat.
Det er bare rart, for fra det jeg forstår,
som hans beste venn har du ikke vært den beste kontaktformidleren.
- Hei. - Hei.
Håret ditt vokser. Du burde klippe det.
Jeg kunne klippe det for deg, hvis vi bodde sammen.
Eller vi kunne bare henge sammen og snakke, om saker.
Som din nye venn. Callie.
Hun er... Hun er veldig...
Vet du, hvis du liker henne, vil jeg like henne. Etter hvert.
- Jeg kommer ikke unna. - Hva?
Jeg vil bare glemme henne. Jeg vil bare komme unna henne og...
jeg klarer ikke.
Vil du komme unna Callie?
Gudskjelov, for hun er helt merkelig
og jeg begynner å bli veldig bekymret for deg.
Ikke Callie.
Beklager.
Hvem? Eller... Meredith igjen.
La meg fortelle deg noe.
Det øyeblikket jeg sier dette, blir det offisielt ditt problem.
Ikke mitt.
Meredith har en søster.
- Hvordan går det? - Vender pannelappen.
- Pasienten er bedøvet. - Veldig fint. Bra gjort.
- Han er et barn. - Ja.
Jeg trodde ikke det skulle være et barn. En svulst på den størrelsen...
- Hva skjer nå? - Vi vekker ham.
- Våken hjernekirurgi? - Ja. Takk.
Andrew?
Litt mer. Andrew?
Hører du meg?
Hei. Kan du telle for meg?
- En... - Bra. Fortsett.
To.
Tre.
Svulsten befinner seg ved hjernens språksenter.
Det er viktig at vi ikke skader det.
Andrew? Du må fortsette å snakke. Kan du snakke til meg?
Skal prøve.
- Flott. Hvilken klasse går du i? - Sjuende.
Driver du med sport?
- Ikke egentlig. - Hva med baseball?
Baseball er en sport.
Greit. OK. Hva med jenter? Har du noen kjærester?
Nei.
Du har vel ikke tid til kjærester, eller hva, Andrew?
- For opptatt, ikke sant? - Ja.
Hva er du opptatt med?
Øver til den nasjonale stavekonkurransen.
Jeg vant den regionale i forrige måned.
Vel, i så fall kan du stave noen ord for oss.
- Kan du gjøre det? - Klart.
Bra.
Du må vanligvis gi ordet, dr Bailey.
Jeg hører ikke at du kommer med et.
La meg se. Nettopp! "Acetaminofen."
Acetaminofen.
Ordets opprinnelse?
Aner ikke.
- Har du Mollys MRl-resultater? - Nei. Det har jeg ikke. Ikke ennå.
- Hva har du gjort? - Jeg skulle bare...
Når jeg gir en sak til deg,
forventer jeg at du gir den din udelte oppmerksomhet.
Gi meg én god grunn til at jeg ikke skal fjerne deg fra saken.
Molly Thompsons pikenavn er Grey.
Faren hennes er Thatcher Grey, Merediths far.
Molly og Meredith er søstre, men jeg tror ikke Meredith vet om henne.
Det... Jeg bryr meg ikke.
Jeg gjør ikke det, men jeg er på denne saken og Gud hater meg visst.
Takk.
Jeg vil ha alt dette ut. Jeg skal ut av sykehuset.
- Vi kan ikke, Beatrice. - I morgen er min datters fødselsdag.
Det er den siste jeg får feire. Jeg tilbringer den ikke her.
OK, beklager så mye. Men hvis vi fjerner røret, vil lungen din kollapse.
Du vil ikke feire fødselsdagen sånn.
Jeg puster bedre etter operasjonen.
Vi fjernet noe av svulsten for å åpne luftveien.
Det betyr ikke at du er frisk.
Du kan få infeksjon eller blødning.
Datteren din vet ikke at du har kreft.
Vil du risikere at du faller død om på gaten utenfor sykehuset?
Dr Karev.
Så du syntes at å skremme henne tilbake i sengen var riktig måte?
Det virket, ikke sant? Hun lyver til datteren sin.
Hun er redd. I sjokk.
Det er ikke din jobb å ta en sånn tone med en pasient.
Aldri. Er det forstått?
Ja, sir.
Så hvordan er søsteren og faren?
Hvordan? De er som folk Meredith er i slekt med og aldri har møtt.
- De er greie. - Kan du tenke deg?
En søster, en hel familie du ikke vet noe om.
- Tror du hun vil frike ut? - Det er ikke mitt ansvar å bry meg.
Følg med.
Hei, sjef.
Virker som jeg er litt rusten i lapraskopiske øvelser.
Dr Yang her har knust meg i hele dag.
- Det kan jeg ikke tro, sjef. - Hun har virkelig det.
Fart og presisjon er selvsagt
ikke de viktigste ferdighetene i kirurgien, dr Yang.
Grunnlaget er nøkkelen. Man trenger et solid fundament før noe annet.
Vel, ser deg i laben.
- Kos dere med lunsjen. - Du også.
Ha en fin dag, sir.
Jeg knuser virkelig sjefslegen.
- George. - Ikke mitt ansvar.
- Vi ses. - Så hvem skal bli...
Det er greit. Jeg kan godta avvisning. Jeg har strikkingen min.
- Mer... - Det rare er at
- jeg trodde akkurat at jeg så faren min. - Det er bra. Det er så bra.
Møtte du søsteren din også?
"Appoggiatura" vant i fjor.
Året før? Akshay Buddiga.
Han besvimte, så reiste han seg og stavet ordet "alopekia."
Gutten er en legende.
Greit. Nå er det min tur. "Fibromyalgi."
- Fibromyalgi? - Hva er galt med det?
Andrew vant regionkonkurransen. Han skal til D.C.
Han blir sikkert fornærmet over fibromyalgi.
- Fibromyalgi. - Sugetrykk.
F-l-B-R-O-M-Y-A-L-G-I.
Fibromyalgi.
Hun har rett. Det var lett.
Skal jeg gjøre det vanskeligere? Jeg gjør det vanskelig. "Omfalorhagi."
- Omfalorhagi. - Mer sugetrykk der.
Omfalorhagi.
Andrew? Hva skjer?
Vi har truffet språksenteret. Vi må trekke tilbake.
Andrew?
Stav det for meg på nytt.
Sonde.
Dr Shepherd jobber med det. Ikke vær redd.
Jeg vil at du skal vente. Vent, jeg vil at du skal vente.
Merk av det også, takk.
OK, prøv nå.
Greit, Andrew, stav "omfalorhagi" én gang til.
Omfalorhagi.
Merk av der, takk.
O-M-F-A-L-O-R-H-A-G-I.
- Omfalorhagi. - Der. Det er perfekt.
Dr Bailey, gråter du?
Jeg har noe i øyet mitt.
Du er kjempeflink, Andrew.
- Vi er nesten ferdig. - Slutt å se på meg på den måten.
Det er hormonene mine.
Jeg er fortsatt en kirurg. Bare med en overflod av østrogen.
Godta det. Andrew, kan du stave "østrogen"?
Ø-S-T-R-O-G-E-N.
Her er et ord. "Villedende."
Villedende.
Det siste oppdraget i dag viser hvor bra dere kan ta ferdighetene
dere har lært og bruke dem i én enkelt operasjon.
Dere kan begynne.
Jeg foretar operasjonen med et lite skop. Det blir minimalt invasivt.
Du kan komme deg igjen hjemme.
Takk.
Ja. OK.
Molly, dette er dr... Dette er Meredith.
Hun skal... fortsette forberedelsene og foreta målinger. OK?
- Hei. - Hei.
- Er det greit om jeg? - Det er greit.
Jeg begynner å bli vant til å bli undersøkt.
Det er en pen ring.
Takk. Den var bestemors, og så mammas.
Du synes jeg er for ung til å gifte meg.
- Nei, jeg... - Det er greit.
Alle synes jeg er for ung. Hvis jeg så meg, ville jeg synes det.
Hvor gammel er du?
22. Eric er 23.
Han er i militæret og han skulle sendes ut.
Og... Jeg elsker ham så høyt.
Uansett, jeg fridde.
Og foreldrene dine? Synes de det er greit?
Foreldrene mine er utrolige.
Du vet hvordan fedre kan være. Min er overbeskyttende.
Men på bryllupet mitt, da han fulgte meg opp,
gråt han, noe som var...
Jeg hadde aldri sett faren min gråte før.
Men jeg tror også det var litt rart for ham, for jeg er den lille jenta hans.
Jeg er yngst, og søsteren min er ikke klar for å gifte seg.
Men... det var en god gråt.
Som om han var stolt av meg.
Beklager. Jeg er nervøs, så jeg prater.
- Det er i orden. Så du har en søster? - Ja. Lexie.
Studerer medisin. Harvard. Hun er den smarte.
Du skulle sett hvordan faren min er med henne. Han er så utrolig stolt.
- Vel, da går jeg. - Meredith?
Tror du det går bra med babyen min?
Jeg håper det.
Jeg også.
- Jeg trenger å knuse noen bein. - Hva?
Knuse noen bein. Knuse noe. Kan du hjelpe?
Du kan rydde opp dette gipssølet hvis du vil.
- Friker hun ut? - Nei. Det går bra.
Hun er flink.
Så, George... er han virkelig typen din?
Dere ser ham ikke.
Ingen av dere. Dere ser ham ikke.
Han er bare George for dere. Han er...
- Bare O'Malley. Romkameraten. - Du trenger ikke...
Han er alt for meg.
George O'Malley er søt og snill, og smart og sterk.
Han er alt for meg. Så hold kjeft om ham.
Ikke glem å rydde opp etter deg. Når du har knust ferdig.
Du store. George er hennes McDreamy.
Jeg er ferdig!
Feilfritt, sjefslege Webber. Helt feilfritt.
De kaller meg dr Webber!
Det er derfor jeg er sjefslege.
Det er derfor jeg er sjefslege!
Det er derfor jeg er sjefslege
Sjef.
Når komme moren min ut?
Beklager, men det blir noen dager til.
Kan du ringe tante Sue? Se om hun kan hente deg?
Så jeg skal feire bursdagen min sammen med tante Sue?
- Perfekt. - Jeg lover deg, neste år.
Neste år skal vi gjøre noe ekstra på bursdagen din.
Hva du vil. Vi gjør det. Jeg lover.
Samme det.
Så, hele denne løgngreia? Fungerer det for deg?
Unnskyld?
Du skal dø. Snart. Du skjønner det, ikke sant?
Det er ikke noe å male rosenrødt her.
Du er ikke en mor.
Du vet ikke hvordan det er å holde din nyfødte i armene,
og lukte hodet hennes og vite at din eneste jobb er å beskytte henne.
- Tror du at du beskytter henne? - Ja.
Kall det hva du vil.
Men du burde vite at du etterlater en datter
som sannsynligvis vil hate deg resten av livet.
- Dr Karev... - Nei. Jeg snakker nå.
- Unnskyld? - Jeg forteller sannheten. Det gjør jeg.
Det gjør meg ikke til en dårlig lege. Alle går rundt her og lyver.
Vi forteller pasienten som dør at det er håp når det ikke er noe håp.
Kanskje jeg er et svin og en dritt. Slyngel, som alle sier.
Men jeg forteller sannheten. Det er én ting jeg gjør rett.
Og du får ikke ta det vekk fra meg og kalle det en lærepenge, sir.
Jeg så et bilde en gang fra lenge siden.
Du ser ut som henne. Moren din.
Du ligner på jentene mine.
Spesielt Molly.
- Snakket du med henne? - Jeg sa ingenting.
Hun vet om deg.
Vet at faren hennes var gift og hadde en datter til.
- Har en datter til. - Nei, hadde er riktig.
Faren din tenker på deg.
Han tenker mye på deg.
Han bare...
Moren din...
Hun knakk ham.
Unnskyld meg. Jeg må jobbe.
Jeg brukte årevis på å studere tavlen.
Mens jeg holdt en gråtende baby,
og lurte på når kona mi skulle komme ut av operasjonssalen.
Blindtarmen tar rundt en time.
Hvis noe hadde ordet "hjerte"
visste jeg at jeg ikke kunne regne med å se henne den dagen.
Thatcher. Er du klar over hva som foregår med Ellis?
Du har ingen rett.
Ingen rett til å snakke med meg om Ellis.
Beklager. Men jeg prøvde å snakke med deg om Meredith.
Thatcher, Ellis har tidlig Alzheimer.
Den er langtkommen.
Det er vanskelig for Meredith, som du kan tenke deg.
Og jeg tenkte du ville vite det.
Hei, Andrew.
Det er dr Bailey.
Husker du meg? Jeg var der under operasjonen.
Beklager.
Det går bra.
Barn som er våkne under operasjonen husker det ofte ikke etterpå.
Uansett, operasjonen din gikk veldig bra.
Vi fikk ut hele svulsten og du kommer til å bli helt frisk.
Takk.
Vet du, jeg har også en sønn.
Og jeg skal dra hjem nå
og fortelle ham at i dag møtte jeg den beste staveren i Seattle.
- Hei. Dr O'Malley. - Hei.
Jeg lette etter deg. Du er...
Tidligere, da jeg spurte deg om Meredith, kjente du henne.
- Er du vennen hennes? - Vi var romkamerater.
- Du kjenner henne godt. - Jeg kjenner henne ganske godt.
Hun kom og besøkte meg for et par uker siden.
Et par uker siden?
Ja. Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Hun er så... så lik moren sin.
Ellis var kald.
Jeg mener, jeg var feig. Jeg var det. Jeg dro.
Men moren hennes lot meg aldri bli kjent med henne og...
nå vet jeg ikke hvordan jeg gjør det.
Meredith er alt annet enn kald.
Hun smiler. Ikke så ofte, men når hun gjør det,
fordi hun har gjennomgått mye...
men... du føler deg varm.
Hun er snill.
Hun kan være litt egoistisk.
Hun kan være...
Hun har feil, men hun er snill.
Hun bryr seg om folk.
Og hun bryr seg om...
om pasientene sine.
Jeg tror hun skal bli en strålende kirurg.
Rundt her er hun kjent som den beste.
Så jeg mener, hun har vel det til felles med moren sin,
men... jeg tror at resten av henne...
Jeg tror resten av det har hun fra deg.
Vet du hvor hun er?
Jeg tror hun har dratt.
Men jeg kan fortelle henne at du var her, hvis du vil?
Ja. OK. Takk.
Hadet.
Ja.
Takk, George.
- Hei. - Strikker du fortsatt?
Å, ja. Jeg begynner å bli så flink.
Jeg utførte kraniotomi på en gutt i dag mens han var våken.
Jeg møtte en søster jeg ikke visste om.
Og jeg så faren min som var...
- Jeg vet ikke hva det var. - Går det bra?
Jeg har strikkingen.
Studer hardt, få gode karakterer.
Men neste år vil du ta flere fordypningsfag i semesteret
hvis du vil komme inn på et bra college.
Mamma, dette er makabert.
Og tante Sue er lat når det gjelder personlig hygiene,
så det kan være at du må minne henne på
når du trenger å vokse øyenbrynene eller klippe håret,
men etter hvert vil hun komme inn i rutinen.
Kan vi ikke ha denne samtalen?
Dette kan høres tilfeldig ut, men bruk truse under strømpebuksen.
Jeg vet det kan kjennes klumpete ut,
men det er litt horete å ikke gjøre det,
og det er sånn du får soppinfeksjoner.
Mamma, dette er utrolig ekkelt.
Og gift deg med en snill mann. En som er grei mot moren sin.
Men hvis han bor sammen med moren sin løper du i motsatt retning.
Mamma, jeg skal ikke gifte meg på lenge ennå.
En dag skal du det.
Og når den dagen kommer,
bare drikk ett glass champagne
og så vann resten av kvelden,
for det finnes ikke noe mer vulgært enn en full brud.
Mamma, jeg vil ikke...
Hvorfor forteller du meg dette?
Jeg har vært syk lenge
og legene tror ikke at jeg skal bli noe bedre.
Nei.
Amelia. Hør på meg.
Se på meg. Amelia.
Dette er viktig.
Dette er det viktige.
En dag skal du få en baby.
Og du kommer til å føle deg overveldet av det lille livet du har ansvar for.
Og du kommer til å tenke... være redd for at alt du gjør er galt.
Og det er normalt.
Du blir besatt av hva du skal mate det
og hvor det skal gå på skole
og om det skal ta fiolin eller piano.
Men jeg skal fortelle deg en hemmelighet.
Det spiller ingen rolle.
Om barnet ditt er konsertpianist eller mattegeni spiller ingen rolle,
for når det kommer til stykket, alt som betyr noe er at barnet er lykkelig.
Så du kommer til å føle deg trist... en liten stund.
Og det er OK. Det er greit.
Men ikke føl deg trist for alltid. OK?
Lover du det? Lover du meg at du ikke skal være trist altfor lenge?
- Jeg lover. - OK. Takk.
Da føler jeg meg mye bedre.
Livet er ikke en publikumssport.
Vinn, tap eller uavgjort,
kampen pågår
enten vi vil det eller ei.
Du strikket genser til meg.
I dag. Strikket du genser til meg på én dag?
Ja, vel, du vet. Jeg hadde litt tid, så...
Det sølibatløftet må virkelig være noe.
Vet du hva? Bare ta i mot gaven og si takk.
Betyr dette ingen seksuelle tjenester?
Genser istedenfor sex?
Lukt den. Kom igjen, lukt den.
Den lukter som Izzie.
Ja, jeg hadde den på i tre timer.
Det er det nærmeste du kommer denne kroppen.
Vil du spille Scrabble eller er du for trøtt?
Scrabble, takk.
Bare vis meg én pupp.
- Sir. - Bra jobbet i dag, Yang.
Jeg håper de andre turnuskandidatene blir like flinke med skopet.
Takk, sir, men du så ikke engang.
Du hadde øynene lukket.
Hvordan... Jeg så på deg og du trengte ikke engang...
Du trengte ikke engang skjermen for å hjelpe med å styre nålholderen.
Gammel skole, Yang.
Muskelminne.
Hvis du vil vinne, gå alltid tilbake til det grunnleggende.
Er det min tur?
Cristina, hva er det du gjør?
Er komfortabel i leiligheten min.
Jeg så ingenting!
Kom deg ut.
Grunnleggende.
Så fortsett med å:
Krangle med dommeren, forandre reglene,
jukse litt,
ta en pause for å slikke sårene.
Men spill.
Hallo?
Spill.
- Hei. - Hei.
Bor du her?
Ja.
Jeg er ikke gal.
Jeg tilbringer så mye tid på sykehuset.
Det er bare... Det er lettere.
Så...
Jeg er ikke gal eller noe.
Kan du klippe hår?
Spill hardt.
Spill fort.
Spill løst og ledig.
Spill som om det ikke er noen morgendag.
Kom igjen.
Dandridges veterinærklinikk.
Det gjør vi.
Ja.
Takk.
Får du taket på det?
Ikke egentlig.
Har du gitt opp menn?
Nei.
Jo.
Jeg trenger ikke se veterinæren.
Jeg ville bare sitte med Doc. Jeg ville bare være med hunden min.
Hei. Jeg er Finn Dandridge. Docs veterinær.
Og du er dr Grey. Docs andre eier.
Endelig møtes vi.
Hallo.
OK, så det er ikke om du vinner eller taper,
det er hvordan du spiller.
Ikke sant?